Bestjålet! Ribbet!
9967 dollar, som jeg fortalte i telefonen.
0g den unge piken gjorde det. Marion Holland. Hun gjorde det.
- Kan De beskrive henne, Mr. Strutt? - Selvfølgelig kan jeg det.
1,65 høy, 50 kg...
Størrelse 36, blå øyne, svart, bølgete hår.
Rene trekk, pene tenner. Hva er det som er så morsomt?
- Det er blitt begått tyveri her. - Ja, sir. De sa svart hår...
Rene trekk og pene tenner. Var hun ansatt hos Dem i fire måneder?
- Hva var anbefalingene hennes? - Vel, faktisk...
- Jo, hun hadde anbefalinger. - Mr. Strutt, kan De ikke huske det?
- Hun hadde ingen anbefalinger. - Hun betjente kopimaskinen.
Hun hadde ingen fortrolige oppgaver. Mr. Rutland...
Jeg visste ikke at De var i byen. Vi har fått stjålet 10.000 dollar.
- Av en pen jente uten anbefalinger. - Jeg viste Dem henne sist.
De sa noe om at hun pyntet på stedet.
- Å ja, brunetten med leggene. - Unnskyld meg, mine herrer.
- Mr. Rutland er en klient. - De har vel ikke tid i dag, Mr. Strutt.
- De står midt i en forbrytelse. - Jeg har alltid tid til Rutland & co.
Hvordan går det i Philadelphia? Den lille heksen.
Jeg får henne buret inne i tjue år! Hun var for god til å være sann.
Alltid så villig til å jobbe overtid. Aldri en feil...
Trakk alltid skjørtet ned over knærne, som om de var nasjonale klenodier.
Hun virket så søt, så effektiv, så...
Snarrådig?
- Hallo, Mrs. Maitland. - Hyggelig å se deg, Miss Edgar.
- Du får det gamle rommet ditt. - Takk.
- Kan jeg bli kjørt ut til Garrods? - Naturligvis. Si fra når du er klar.
Jeg skal bare skifte.
- Miss Edgar... - Hallo, Mr. Garrod.
- Der har vi jo deilingen min. - Den bortskjemte babyen din.
Han prøve å bite meg i morges.
Forio, hvis du vil bite noen, kan du bite meg.
Takk.
- Å, er det deg... Hvor er moren m¡n? - Hun lager valnøttkake til meg.
Ja, det er klart.
- Hvem er det, Jessie? - Hei, mamma.
Nei, nå har jeg aldri... Marnie!
Jeg greier ikke å følge med, så mye som du er på farten.
Boston, Massachusetts, Elizabeth, New Jersey...
- Jeg har med krysantemum til deg. - De gladiolusene er helt friske.
- Jeg fikk dem av Mrs. Cotton i går. - Jeg fordrar ikke gladiolus.
Marnie, pass deg. De drypper.
- Jessie, gi dem til moren din. - Hun kommer ikke hjem før kl. 18.
- Jeg skal være her til kl. 18. - Så bær dem ut på kjøkkenet.
- Bær dem ut før de drypper overalt. - Vi liker gladiolus.
Jeg sender da penger nok, mamma. Trenger du å være barnevakt?
Hvem sier jeg trenger det? Jeg nyter det. Lille, kloke Jessie.
- Du skulle høre hva hun sier. - Jeg gjør det.
Jeg får jo full rapport om alle Jessie Cottons kvikke replikker.
0g hver gang jeg kommer hjem, er hun her.
- Du har lysnet håret, ser jeg. - Litt. Liker du det ikke?
Nei. Kvinner som er for blonde, ser ut som de vil kapre mannfolk.
Menn og et godt rykte går ikke hånd i hånd.
Jeg har med noe til deg, mamma.
Hva har du kastet bort penger på nå? Marnie, da.
- Du skal ikke bruke penger på meg. - Penger er til for å bli brukt.
- Bibelen sier: Penger løser alt. - Vi gjør ikke narr av Bibelen her.
Nei, nå har jeg aldri... Hvordan skal det sitte?
Sånn. Helt oppe under haken. Smart. Kjempesmart.
- Du kjøper pels som ingenting. - Jeg fikk lønnspålegg.
Jeg fortalte Mrs. Cotton at datteren min er sekretær for en millionær.
- Hun er som en datter for ham. - Mrs. Bernice?
- Vil du børste håret mitt? - Ja visst, gullet.
Stikk opp og hent børsten. Den ungen og håret hennes...
Det minner meg om ditt da du var liten. Fargen...
Ettermiddagssola når ikke inn hit. Hoften min og beinet mitt verker.
Jeg har hentet hårbørsten.
Marnie, pass på beinet mitt.
Jeg hadde aldri tid til å ordne håret til Marnie da hun var liten.
- Hvorfor ikke? - Barnet mitt...
Etter ulykken min var jeg syk lenge, og så måtte jeg arbeide.
- Hadde ikke dere heller noen far? - Nei, det hadde vi ikke.
Sånn. Finere blir det ikke. Gullet mitt, klokka er 18.05.
Best du skynder deg hjem. Husk gladiolusene til moren din.
- Hva med valnøttkaka mi? - Jeg kommer bort med den i kveld.
- Husk å gå rett hjem, Jessie. - 0K. Ha det, Mrs. Bernice.
Ser deg siden, Miss Bernice.
Liker du det, mamma? Det er ekte mink.
- Du ser ut som alle menns drøm. - Ingen mann ga meg noe sånt.
Vi trenger ikke menn, mamma. Vi klarer oss utmerket alene, vi to.
Anstendige kvinner har ikke behov for en mann. Se på deg selv, Marnie.
Jeg sa til Mrs. Cotton: Marnie er for klok -
- til å rote seg bort i noe med menn. Ingen av dem.
La oss gå ut på kjøkkenet. Jeg må se til kaka.
Marnie, jeg har overveid å be Mrs. Cotton og Jessie flytte inn hit.
Mrs. Cotton er en bra kvinne. Anstendig og hardtarbeidende...
- 0g hun er alene med ei lita jente. - Si rett ut hva du mener, mamma.
Du vil at Jessie skal bo hos deg.
Du må ikke være sjalu på ei lita jente. Hun er ikke til bry -
- og pengene kommer godt med. Cottons er skikkelige mennesker.
Hvorfor elsker du ikke meg, mamma? Jeg har alltid lurt på det.
Du har aldri gitt meg en brøkdel av den kjærligheten du gir Jessie.
Mamma... Hvorfor trekker du deg alltid bort fra meg? Hvorfor?
- Hva er galt med meg? - Det er ikke noe galt med deg.
Det mener du jo ikke. Du har alltid syntes det var noe galt med meg.
- Aldri. - Jeg har gjort alt.
Bare for at du skulle elske meg. Jeg har gjort alt.
Hva forestiller du deg at jeg har gjort, mamma?
Tror du det er uanstendige ting? Du tror jeg er jenta til Mr. Pemberton.
Er det derfor jeg ikke får røre deg? Tror du det er slik jeg forsørger deg?
Unnskyld, mamma. Jeg vet ikke hva som gikk av meg.
- Du tenker jo ikke dårlig om meg. - Nei, aldri.
Jeg er lei for det. Veldig... Jeg plukker opp nøttene.
Nei, bare gå opp og hvil deg. Du er helt utkjørt.
- Jeg ber Jessie plukke dem opp. - Greit.
Det er tross alt Jessie sin kake, ikke sant?
- Nei, jeg vil ikke, mamma. Nei! - Våkne, Marnie.
- Marnie! - Nei, mamma. Det er for kaldt.
Våkne, Marnie. Du drømmer. Gjør deg i stand. Middagen er klar.
Jeg drømte den samme drømmen igjen. Først banker det på, og så...
- Jeg sa at middagen er klar. - Det er alltid når du står i døra.
Så begynner det å bli kaldt.
Kontordame med erfaring i regnskap søkes.
- Miss Clabon, er Mr. Ward der? - Ja, Mr. Rutland.
- Han har et jobbintervju. - Rutland & Co. Er et gammelt firma.
Mr. Rutland, dette er Miss Blakely.
- De hører fra oss, Miss Blakely. - Takk for at De tok Dem tid.
- Adjø, Mr. Rutland. - Adjø, Miss Blakely.
Hun ser ut til å ha de rette kvalifikasjonene.
Vennligst kom inn et øyeblikk.
- Sitt ned, Mrs. Taylor. - Takk.
Jeg har anbefalingene Deres fra Pittsburgh. Det vil si... anbefalingen.
- Kendalls, ja. Har De ikke flere? - Jeg har en god utdannelse.
Men jeg mangler praktisk erfaring. Jobben hos Kendalls var min første.
Mannen min var revisor -
- og han videreutdannet meg. Jeg lærte mye av ham.
Bokholderi, kalkulasjoner og litt om EDB.
Min mann døde i november og etterlot meg en mindre sum, -
- men jeg hadde behov for å arbeide. Hardt, krevende arbeid.
Jeg fikk jobb hos Kendalls, men den var ikke så utfordrende -
- og det var ingen framtid i den.
Lønnen er ikke det viktigste for meg, -
- men en interessant jobb, så jeg har noe å engasjere meg i.
- Jeg arbeider gjerne overtid. - Hvorfor forlot De Pittsburgh?
- Da mannen min døde, ville jeg... - Vi snakker om en betrodd stilling.
Gi meg en sjanse til å vise hva jeg kan, Mr. Ward.
Utmerket, Mrs. Taylor. De kan begynne på mandag.
Miss Clabon på forværelset vil sette Dem inn i tingene.
Jeg kommer om et øyeblikk... Hvorfor ta en uten anbefalinger?
- Du pleier alltid... - Jeg er en interessert tilskuer.
- Jeg skjønner det ikke. - Det er ikke meningen heller.
Hei, Miss Clabon. Hei, Mr. Sam. Hvordan går gnierbransjen?
Å, Miss Mainwaring.
Er Mark der inne? Han kan spandere lunsj, og De kan innløse sjekken min.
Bare gå inn. Har De sykeforsikringskortet, Mrs. Taylor?
- Ja, jeg har det her i vesken. - Hvem er damen?
Miss Clabon har vært her i sju år. Hun synes jobben er utfordrende nok.
Adjø, Mrs. Taylor. Miss Clabon, ringer De etter ansettelsespapirer?
Det er fra Mr. Wards kontor. Kan jeg få sendt opp ansettelsesformularer?
Ja, før lunsj. Jeg venter. Takk.
Maude, hva med lørdag? Du sa jo at moren din ikke ble med.
Jeg ville bare få bekreftet reservasjonene våre. Ring tilbake.
Greit. Når som helst.
Takk, Mr. Sam. Jeg skal prøve ikke å bruke dem til noe fornuftig.
- Adjø, Miss Clabon. - Adjø. Det er Lil Mainwaring.
- Søsteren hennes var Rutlands kone. - Var?
Hun døde for halvannet år siden. Tenk, hun var bare 29.
Men det var hun som oppdro Lil. Lil bodde hos dem og gamle Rutland.
Jeg tror at lille Lil planlegger å bli boende... Permanent.
Vel... Gamle Mr. Rutland, Marks far, har aldri satt sine bein her.
Firmaet holdt på å gå konk da Mark overtok. Den første uken hans her -
- pensjonerte han tre styremedlemmer, -
- direktøren, direksjonssekretæren og sekretærens sekretær.
Kaffepause!
- Tar du med en kopp til meg? - Kun kaffe? Ikke noe attåt?
- Jeg har et deilig wienerbrød til deg. - Nei takk. Bare kaffe.
- Jeg har ikke mer rødt blekk. - Du kan ta mitt. La meg...
Takk.
Mrs. Taylor, ble De skadd? Finn ut om hun har skadd seg.
- Mary, er alt i orden? - Hva? Ja visst.
- Jeg bare sølte blekk på blusen. - Mr. Rutland tror du ble skadd.
Det gjorde jeg ikke. Jeg bare sølte blekk på blusen.
Så mye ståk for ingenting.
- Hvorfor ser han alltid i skuffen? - Han husker aldri koden.
Den er låst nede i skuffen. Jeg har også en nøkkel til nødstilfelle.
Det er bare fem tall, for himmelens skyld.
Mrs. Taylor? Mr. Rutland ringte. De tilbød Dem å arbeide overtid.
- Han spør om De kan på lørdag. - Naturligvis, Mr. Ward. Når?
KI. 14.30. Jeg sier til Mr. Rutland at De står til rådighet.
Kom inn, Mrs. Taylor.
God dag, Mr. Rutland.
Liker du precolumbiansk kunst? Det var min kones samling.
Hun er død. Det er de eneste av eiendelene hennes som jeg har gjemt.
Det er Sophie. Hun er en jaguarundi fra Sør-Amerika.
- Jeg har dressert henne. - Hva er hun dressert til?
- Til å stole på meg. - Er det alt?
Det er mye for en jaguarundi. Skal vi gå i gang med arbeidet?
Du kan bruke skrivemaskinen der. Jeg vil gjerne ha en kopi.
Si fra hvis du ikke kan tyde det. Jeg er en kreativ maskinskriver.
"Rovdyr i de brasilianske regnskogene."
Før jeg ble vervet av Rutlands, ville jeg være zoolog.
- Jeg følger med i faget mitt. - Dyrehager?
- Instinktmessig atferd. - 0mfatter zoologi mennesker òg?
På en måte. Mannens instinkter stammer fra de dyriske forfedrene.
- Kvinnens instinkter også? - Artikkelen er om rovdyrinstinkter.
Rovdyr kan kalles dyreverdenens kriminelle. Hunnene er store rovdyr.
Bare slå på taklyset hvis du vil. Kontakten er ved siden av døren.
Vil du ikke sitte, Mrs. Taylor? Jeg kan hente en drink til deg.
Mrs. Taylor?
Det er lynavleder på bygningen.
Du er i sikkerhet her.
Lynene...
- Fargene. Få vekk fargene. - Hvilke farger?
Det er overstått. Ingenting skjedde.
- Går det bra? Vil du ha en drink? - Nei takk. Jeg beklager virkelig...
Tull og tøys. Hva er det som plager deg ved farger?
- Farger? - Visse farger gjør deg visst livredd.
Nei, men jeg er livredd for tordenvær.
Jeg hadde aldri trodd at du var en kvinne som var livredd for noe.
Alt får en ende på et tidspunkt. Hør her, kontoret ligner en ruin -
- og du kan ikke jobbe nå. La meg kjøre deg hjem.
- Takk, jeg... - Ta sakene dine.
Det er kaldt og rått her. Jeg må få tak i håndverkerne.
- Jeg er lei for det med monteren. - Hvorfor det?
Det var det eneste du hadde etter din kone.
Jeg sa det var det eneste, som hadde tilhørt min kone.
- Winkler er nummer to... - Nei, jeg vil gjerne høre det.
- Liker du veddeløp? - Jeg liker hester.
Gikk mannen din på hesteveddeløp? 0g nå går du alene?
- Ja. - Atlantic City galoppbane er åpen.
- Vi kan dra dit neste lørdag. - Gjerne. Er du glad i hester?
Ikke i det hele tatt.
- Det var en til. - Jeg liker å være her.
Du er eksperten. Hvem tror du på i neste løp?
Lemon Pudding. Han ble nummer tre i de tre siste løpene.
Da sier vi Lemon Pudding. 0ddsen er 4-1. Jeg satser på ham.
Unnskyld, men er ikke du Peggy Nicholson?
- Husker du meg? - Unnskyld, hva sa du?
- Er du ikke Peggy Nicholson? - Nei.
- Jeg var så sikker på... - Nei, du har dessverre tatt feil.
- Jeg er ikke Miss Nichols. - Nicholson.
Frank Abernathy presenterte oss for hverandre i Detroit for noen år siden.
- Abernathy. Du husker vel Frank? - Nei, jeg kjenner ingen av det navn.
Jeg har aldri kjent en Frank Abernathy. Vær så snill å gå.
- Tuller du med meg, søta? - Hvorfor skulle en ung dame det?
- Jeg trodde jeg kjente henne igjen. - Kjente han deg igjen?
- Nei. - Du kjente henne ikke igjen.
- Jeg trodde det. Jeg beklager... - Det var bra. Nå kan du gå.
- Så raskt du kom tilbake. - Hvem er beundreren din?
- Jeg har visst et av de ansiktene... - Hvem tror du på i neste løp?
Kan vi gå bort og se på Telepathy? Jeg har fulgt ham fra han var to år.
Det er visst vår gamle venn, Telepathy. Ja, nummer åtte...
Han ser skral ut, men jeg bøyer meg for din viten. Hva er det?
Du skal ikke satse på ham. Han er vindøyd. Kan vi gå nå?
Du er et dydsmønster. Du verken røyker, drikker eller spiller.
- Bare én gang, for hellets skyld. - Jeg tror ikke på hell.
- Hva tror du på da? - Ingenting.
Kanskje på hester. De er i det minste vakre og ligner ikke mennesker.
- Ja, mennesker er bånn. - Vanligvis.
- Hadde du en tøff barndom? - Ikke spesielt.
Jeg tror du hadde det. Jeg tror det har vært en vanskelig opptur.
Men du er en flink pike, ikke sant? Pent språk, gode manerer.
- Hvor lærte du det? - Av mine overmenn.
- Hva med barndommen din? - Det er den vanlige historien.
En håpefull ungdom, penger, posisjon...
Adel forplikter. Da jeg kom til, hang firmaet i en tynn tråd.
- Ca. 1000 ansatte var i fare. - Hva hadde hendt med familien?
Ingenting hender med en familie med tradisjon for å gjøre et godt parti.
Du skulle ikke ha trukket deg. Den vindøyde vant nettopp.
- Jeg har visst fått nok. Kan vi gå? - Hvis du vil.
Galoppbanen er åpen måneden ut. Det gir oss to lørdager til.
Hvis hellet ditt fortsetter, blir jeg en rik mann.
- Miss Nicholson... - Nå tøyer du grensen, kamerat.
Hvor skal vi hen?
- Det er på tide du møter faren min. - Det skulle du ha sagt.
Far går etter duften. Lukter du hest, er du godtatt.
Her er vi, jenta mi. Familiegården.
- Hei, far. - Hvem er dette?
- Mary Taylor. Dette er faren min. - Morn.
- Det er jo ei jente... - Ikke helt, far. Hun er hestegal.
Jeg ville vise henne hestene dine for å få hennes udelte interesse.
Glimrende. Kom, kjære. Jeg skal akkurat til å ta en kopp te.
Dette er min svigerinne, Lil Mainwaring. Mary Taylor.
- Hei. - Hei. Jeg så deg hos Rutlands.
Det er meg en gåte hva dere får tiden til å gå med i det firmaet.
Å gud, jeg tror jeg har forvr¡dd håndleddet mitt. Jeg søler sikkert.
Har du noe imot?
Sterk, takk. Ikke melk, to sukkerbiter.
Maten er sjokkerende dårlig her i huset, men jeg insisterer på god te.
Du bruker sitron i teen, ikke sant, Lil? Ja, sitron til Lil, Mary.
- Jeg må ha en skvett rom i den. - Peppermøy-te med alkohol...
- Det er noe suspekt ved det... - Hva mener du, Miss Taylor?
- Tror du gamle Mark har baktanker? - Muligens.
- Hvordan pleier du å drikke te? - Med kokt vann og tepose.
En doven vane, kjære. Jeg vil gjerne ha et stort stykke kake. Rir du?
- Litt. - Folks indre er hestens ytre.
Mark er uinteressant. Han rir ikke og går ikke på jakt.
Jeg ville ha fortalt det skånsomt.
Jeg ville vise henne hestene først. Drikk opp, eller ta med deg koppen.
Mark bruker hestene som påskudd. Hun skulle egentlig treffe meg.
- Hvorfor det? - Jeg er jo ganske presentabel.
Det faste, unge håndleddet ditt kan sikkert skjenke en kopp te til til far.
- Ja takk. - Jeg kan ikke.
Når plikten sakte hvisker: Du skal, da svarer ungdom: Jeg kan.
Forræder! 0g det var galt sitert.
Kommer du neste helg også? Du kan ta med teposen din.
0g du kan velge en hest.
- Ha det, Mary. Vi ses på mandag. - Ha det, Susan.
Ha det, vi ses mandag.
Jeg har ikke noe pudder. Har du?
Jeg kommer. Mener du virkelig vi bare skal vente på at de ringer?
- Ha det. - Ha det, vi ses etter helgen.
- Han er søt. Hva vil du gjøre? - Gå hjem. Kanskje han har ringt.
- Tenk om jeg gikk glipp av det... - Han er den beste du har hatt.
- Hvorfor sånt hastverk, Rita? - Jeg skal hjem og legge meg.
Stig av, er du snill. Du går tilbake til stallen, jeg rir.
- Bor du på en kro eller hos venner? - Du stoler jo ikke på hester.
Nei, men de stoler på meg. Det fører direkte til vårt forhold, Miss Edgar.
Er Edgar det riktige navnet ditt? 0g du er blond...
Vi sparer en masse tid hvis du sier sannheten. Heter du Edgar?
Pass deg. Jeg kjemper mot trangen til å gi deg juling.
Endelig kommuniserer vi. Heter du Edgar? Ikke lyv for meg.
- Jeg heter Margaret Edgar. - Hvor er du fra?
- California... Los Angeles. - Hvor er pengene?
- Her er noen av dem. - 0g resten?
- Slapp av. De er i sikkerhet. - Er de til stakkars mors operasjon?
- Eller til lillebrors utdannelse? - Jeg har verken bror eller mor.
Heller ikke en Mr. Taylor? Resten av byttet er vel hos avdøde Mr. Taylor.
Jeg forventer å finne ham gjenfødt med penger i likklærne.
Resten av pengene er adressert til min postboksadresse i New York.
- Her er nøkkelen. - Takk. Jeg vil ha kvitteringen.
Kvitteringen og den uåpnede pakken er like bra som en tilståelse.
- 0K. Hvor er Mr. Taylor? - Jeg har aldri vært gift.
- Mrs. Taylor var en venninne av mor. - 0g navnet bare falt deg inn?
Jeg flyktet fra min kusine Jessie.
Jeg var redd for at hun ville kreve sin del av forsikringspengene.
- Hvilke forsikringspenger? - Mrs. Taylor døde.
Døde Mrs. Taylor? Synd. Samarbeider du med slemme Jessie?
Nei. Du snakker som om det var noe jeg bruker å gjøre med kaldt blod.
- 0g det var det ikke? - Nei.
Du er ikke fra Los Angeles. Forsikring uttales bare slik i sørstatene.
- Du er en iskald liten løgner. - Jeg kan ikke gjøre noe for det.
- Tydeligvis ikke. - Det er ikke det jeg mener.
Jeg ble født i Richmond, Virginia. Faren min forlot oss da jeg var liten.
Mor og jeg bodde i Richmond til jeg var 7 år.
Så flyttet vi til California hvor mor fikk arbeid.
Det er sant. Mor døde da jeg var 10, og Mrs. Taylor tok seg av meg.
Kom, vi skal av gårde.
- Hvordan fant du meg? - Du skal besvare spørsmålene.
- Hvordan fikk du kombinasjonen? - Jeg tok nøkkelen i Susans veske.
Ja vel. Hva med om du begynner med begynnelsen?
Som jeg sa ble jeg født i Richmond. Vi var fattige.
Vi var skrekkelig fattige.
- Jeg var så ensom etter mors død. - Fortsett. Jeg lytter.
Jeg gikk på skolen og passet Mrs. Taylor inntil hun døde.
Hun etterlot meg huset sitt og 5000 dollar fra forsikringen.
Jeg solgte huset. Det var belånt, så jeg fikk bare 9000 i kontanter.
Men der sto jeg med 14.000. Jeg kunne gjøre hva jeg ville.
- Så kjøpte jeg Forio. - Forio?
Hesten min hos Garrods. Jeg hadde to vidunderlige år.
Men i november var pengene brukt opp.
Jeg dro til Pittsburgh og fikk jobb hos Kendall.
0K, vi prøver igjen. La oss se om du kan gjøre den svadaen om -
- til noen fakta. Datoene dine er feil.
Du var tidligere ansatt hos Strutt. Jeg så deg der en gang.
Mr. Strutt er skatterådgiver for Rutlands.
Han viste meg deg... Du var mørk.
- Senere fortalte han om ditt fravær. - Visste du det da du ansatte meg?
Jeg var ikke sikker, men det var interessant å ha deg gående.
I hele den tiden har du prøvd å få meg i fella.
Jeg er ikke så sikker lenger. Først var jeg visst bare nysgjerrig.
- Så begynte jeg å like deg. - Ja, det ser jeg!
Du tok en stor sjanse siden du visste at Rutlands var klient hos Strutt.
Jeg visste ikke det. Jeg hadde ikke adgang til klientenes navn.
La oss komme videre. Vi har fastslått at du er en tyv og en løgner.
Men i hvilken grad? Er du kleptoman og lystløgner?
- Hvilken forskjell gjør det? - Det gjør en viss forskjell... for meg.
- Har du vært i fengsel? - Absolutt ikke.
Jeg vet at du aldri vil tro meg nå.
Det med Strutt er sant. Jeg gjorde det. Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg må ha vært sinnssyk. Mr. Strutt var så... Jeg hatet ham.
- Slik som du hater meg? - Nei, ikke deg.
Tørk ansiktet.
Kom.
God dag.
- Hva vil dere ha? - En kake og en kaffe, takk.
La oss fortsette drøftelsene. Din kroniske bruk av dekknavn -
- stemmer ikke overens med plutselige fristelser og impulser.
Ville ikke du forandre navn hvis du hadde stjålet 10.000 dollar?
Hvorfor prøve å få deg til å forstå?
- Jeg prøver å tro deg. - Hvorfor det?
Fordi jeg vil, for pokker. Kan du skjønne det?
- Vær så god. - Mark?
Grunnen til det jeg gjorde hos Rutlands...
Det jeg ville si før, ble så rotete. Jeg måtte bort.
Ser du ikke det? Bort fra Rutlands.
- Forstår du ikke? Vi var... - Ja. Var det noen grunn til å flykte?
Ja, jeg måtte bort før jeg ble såret. Hvorfor narre meg selv?
- Blir du kalt Margaret? - Marnie.
- Å gud, Mark. La meg gå, så... - Jeg kan ikke la deg gå, Marnie.
Noen må hjelpe deg.
Hvis jeg lar deg gå, er jeg juridisk og moralsk ansvarlig.
- Men hva? - Marnie. Ja, det passer til deg.
0K, Marnie. Nå skal du høre. Jeg kjører deg tilbake til Philadelphia.
I morgen drar du til Rutlands og legger nøkkelen til Susan tilbake.
- Jeg kan ikke dra til Rutlands. - Jeg har erstattet pengene.
Da du ikke var der i går, visste jeg instinktivt hva som var hendt.
Jeg sjekket Wards pengeskap og la det manglende beløpet der.
Så dro jeg for å finne deg. Husker du at du nevnte Telepathy?
Du hadde fulgt ham fra han var 2 år. Annet hadde jeg ikke å gå etter.
Jeg fant ut at han var oppdrettet av en oberst Marston i Virginia.
Jeg ringte til ham og spurte om det var utleiehester i området.
Jeg fikk tre navn. I går kjørte jeg ut og sjekket stallene, uten hell.
Men det siste stedet sa mannen at jeg kunne prøve Garrods.
Kom igjen en annen gang.
- Hvorfor skal jeg bli med deg hjem? - Da vet jeg at du ikke stikker av.
Hvordan kan jeg stikke av? Du har kvitteringen, nøkkelen...
- Navnet mitt... - Margaret Edgar. Har du flere?
- Du har ikke en forlagt ektemann? - Jeg har aldri vært gift.
- Ikke engang nesten? - Nei. Ingen elskere, kjærester, menn.
0K. Spis opp.
- Jeg vil gjerne friske meg opp litt. - Du er frisk nok. Kom.
Det må være mange menn som er interessert i deg.
Jeg er ikke interessert i dem.
- Aldri? - Nei.
Det vil si, ikke før...
- Hvorfor meg? - Du var annerledes, Mark.
- Nei, den holder ikke, Marnie. - Det er sant. Jeg likte deg.
Ja, det tror jeg du gjorde. Men ikke gjør det til mer enn det.
Når vi kommer hjem, sier jeg at det var en kurre på tråden.
Du stakk av, jeg fulgte etter deg. Det vil glede far.
Han beundrer handlekraft. Så sier jeg at vi skal gifte oss innen en uke.
Derfor skal du være på Wykwyn. Jeg kan ikke unnvære deg.
Han beundrer også dyriske lyster. Vi gifter oss så snart det er mulig.
Vi tar en båt. Hvor vil du dra? Stillehavet?
- Hva er det du prøver på? - Jeg prøver å fri.
Hvordan skal jeg formulere det? Hva med: Vil du være min?
- Du er gal. Du er sinnssvak. - Det er en mulighet.
Jeg fortsetter å kalle deg Marnie. Det kan lett forklares som kjælenavn.
Men Taylor? Du må bli gift som Mary Taylor. Det er helt legalt.
Selv om du skriver Minnie Mus på vigselsattesten, er vi lovformelig gift.
Du vet hva jeg er. Jeg er en tyv og en løgner og...
Det er åpenbart min ulykke å ha forelsket meg i en tyv og løgner.
Forelsket? Mark, hvis du elsker meg, lar du meg gå.
La meg gå, Mark. Vær så snill? Du kjenner meg ikke.
Hør på meg. Jeg er ikke som andre. Jeg vet hva jeg er.
Det tviler jeg på, Marnie. Men ellers må vi jo takle hva du nå måtte være.
Uansett hva du er, så elsker jeg deg. Jeg vet det er fryktelig.
- Men jeg elsker deg. - Du elsker meg ikke.
Jeg er bare noe du har fanget, som et dyr som har gått i fella.
Ja, det stemmer. 0g denne gangen har jeg fanget et ekte villdyr, hva?
Jeg fant deg, jeg fanget deg og jeg beholder deg.
Når vi kommer hjem, skal du ikke få ideer om å rømme med sølvtøyet.
Du må styre deg i en kort uke. Etterpå blir det din lovlige eiendom.
Akkurat som jeg blir din lovlige eiendom?
Ja, hvis du vil uttrykke det slik. Noen må ta ansvaret for deg -
- og valget står mellom meg og politiet, jenta mi.
Uunnværlig... Fetter Bob, har du fornødenhetene?
- God fornøyelse. - Reisesjekker her, akkreditiver der.
Takk, gamle ørn. Får du hentet bilen på flyplassen?
Bob er bankierfetteren vår. En uhyre praktisk fyr.
Pass på deg selv, Lil. Vi skal sende deg en edel villmann.
Ha det, far. Takk, dr. Gillian. Uten deg ville det ikke vært legalt.
La oss gjøre kål på champagnen og kaken.
Det er en nydelig kake. Jeg har selv overvært framstillingen.
Den forlovelsesringen var på minst 5 karat.
6,5... blåhvit... perfekt stein.
Hans mor etterlot seg glimrende smykker som bare ligger i boksen.
Hun skulle ha noe ingen andre hadde eid.
Men 6,5 karat? Han innløste en obligasjon for å betale en ring!
Han fikk den debitert. Jeg hjalp ham med å velge den. 42.000 dollar...
- Pluss moms. - Sa du 42.000 dollar?
Mannen er mentalt forstyrret. Vet du hva han gjorde lørdag?
Han kom til klubben og viftet med en sjekk på 7000 dollar.
Han insisterte på at jeg avbrøt golfspillet mitt og ga ham 7000.
Så hevet han... La oss si nok til å betale reise og akkreditiver.
Han innløste en utmerket obligasjon mot mit råd.
Han ba om 10.000 i små sedler. Da jeg spurte hvorfor, sa han:
"Jo, gamle ørn. Jeg blir utpresset. De ba uttrykkelig om små sedler."
Mange synes at Marks humor er sjarmerende.
Men det er intet sjarmerende ved å ødsle bort...
Medregnet den ubetalte ringen, har han brukt 70.000 på en uke.
En bryllupsreise til 6-7000, og det er sikkert i underkanten...
0g en ring til 42.000 dollar. Hva skal alle de pengene brukes til?
Det lusne, lyssky lille bryllupet hans? Han inviterte ikke mor engang.
Betale Strutt?
Strutt...
Pjolter... Skal jeg lage en drink til deg?
- Vil du pusse tenner i bourbon? - Nei takk.
I motsetning til hva som står i damebladene -
- så er den ekteskapelige slagmarken ikke soveværelset.
Det er badeværelset.
På badeværelset trekkes grensen, og det er ingen pardong.
Jeg synes vi nærmer oss en elendig start, elskede.
Du har vært på badet i nøyaktig 47 minutter.
- Nå er det ledig. - Takk.
Du er sexy uten sminke.
Marnie, kom.
Sett deg.
- Jeg kan ikke. Jeg kan ikke! - For guds skyld, Marnie.
Jeg holder det ikke ut. Jeg dør hvis du rører meg igjen.
Jeg rører deg ikke. Jeg lover.
Fortell hva problemet er. Prøver du å si at jeg er utiltrekkende?
Jeg sa du ikke skulle gifte deg med meg. Du skulle la meg gå.
- Marnie... - Ikke gjør det.
- Jeg lager en drink til deg. - Nei takk. La meg være i fred.
- Ikke før jeg kan hjelpe deg. - Du hjelper ved å la meg være.
Forstår du ikke? Er det ikke tydelig nok? Jeg tåler ikke at noen rører meg.
- Ikke noen eller bare meg? - Deg, menn.
Virkelig? Du så ikke ut til å ha noe imot det på kontoret mitt.
Hele forrige uke har jeg rørt deg og kysset deg mange ganger.
- Hvorfor ga ikke det deg kaldsvette? - Jeg trodde jeg kunne takle det.
- Ja vel. Har du alltid hatt det sånn? - Alltid, ja.
- Hvorfor? Hva har hendt deg? - Hendt? Ingenting. Intet har hendt.
- Jeg vil bare ikke bli rørt. - Har du prøvd å snakke om det?
- Med en lege? - Hvorfor? Jeg ville ikke gifte meg.
Det er nedverdigende og dyrisk. For øvrig klarte jeg meg bra.
Uten meg ville du stjele videre.
- Nei. - Jo, det ville du.
Igjen og igjen. Til slutt ville en eller annen oppdage deg.
Du er jo en fristende, liten sak.
En annen seksuell utpresser ville få fingre i deg.
Sjansen for at han var like tolerant som meg er nokså liten.
Du ville havne i fengsel eller bli presset -
- av en sint mann som ville ha det han mente var hans.
Du ville sikkert fått både ham og fengsel. Du klarte deg ikke bra.
- Du trenger hjelp - Ikke din.
Jeg tror ikke du er i stand til å bedømme hva du trenger.
- Du trenger en psykiater. - Menn! Prøv å avvise en av dem...
Bingo, så er du kandidat til galehuset. Det er ynkelig.
- La oss snakke om det i morgen. - Det er ikke noe å snakke om.
Jeg vil føle det samme i morgen og i overmorgen og så videre.
Greit, Marnie. Vi snakker ikke om det før du vil. Men vi skal være her -
- i mange dager og netter, så la oss komme igjennom bryllupsreisen -
- med størst mulig verdighet. La oss være vennlige mot hverandre.
- Vennlige! - 0K, jeg vil være vennlig mot deg.
- 0g du er høflig mot meg. - Så du vil ikke?
Jeg vil ikke. Jeg gir deg mitt ord.
Skal vi prøve å få litt søvn?
Du i den lille sengen din der borte... Jeg ligger lysår fra den her.
Takk. Jeg vil gjerne sitte litt her ute. Men takk.
Du vil sette liv i familiegården. Jeg så far ta fram silkeskjortene.
Hva jeg vil gjøre med meg selv? Jeg regnet med å bli vertinne.
I Kenya i Afrika fins det en vakker blomst. Den er korallrød -
- med små, grønne, spisse blomster. Litt som en hyasint.
Hvis du vil røre den, oppdager du at blomsten slett ikke er en blomst -
- men en konstruksjon av hundrevis av bitte små insekter... Fattid-biller.
De unngår sultne fuglers blikk ved å leve og dø i skikkelse av en blomst.
Jeg lukker døren, hvis det er greit. Lyset sjenerer meg.
Hva, kjære? Å, lyset. Naturl¡gv¡s. Du har tatt det så pent -
- at jeg sitter og leser om kvelden. Jeg leser om livet i havet.
Insektliv er jo ikke ditt emne, og jeg er ivrig etter å finne et emne.
0K, her er et emne. Hvor lenge?
Hvor lenge skal vi være her på denne båten? Når drar vi tilbake?
Mrs. Rutland, da. Foreslår du at disse lykkelige hvetebrødsdagene -
- hvor vi to er helt alene sammen, noensinne skal få en ende?
Jeg vil gjerne legge meg. Jeg har sagt at lyset sjenerer meg.
Vi kan sannelig ikke ha at noe skal sjenere deg, vel?
Hvis du ikke vil til sengs, så vær snill å gå ut.
Men jeg vil gjerne til sengs, Marnie. Jeg vil veldig gjerne til sengs.
Nei!
Unnskyld, Marnie.
- Hvorfor hoppet du ikke over bord? - Jeg ville ta livet av meg.
Ikke fôre de fordømte fiskene.
Mark! Så godt å se deg! Var Fiji gruoppvekkende?
Vi kom ikke til Fiji. Vi gikk fra borde i Honolulu og fløy tilbake.
- Vi er trøtte og skitne. - Da du var 6, ville du til New York.
- Jeg sa at det å reise er noe dritt. - Dere må være utmattet.
Jeg tror vi går opp og tar en rask drink før vi går rett og legger oss.
- Hvor er resten av bagasjen deres? - På flyplassen. God natt, far. Vi ses.
Kom igjen, Marnie. Det er ikke akkurat et skolehjem.
Hør, Marnie. For tiden har vi kun vår fasade. Den må vi leve opp til.
Far spiser frokost kl. 8.30, og jeg spiser alltid med ham.
Du vil naturligvis være sammen med meg...
Rutinen er følgende, kjære. Kone følger mann til dør.
Gir eller får kyss. Står tankefull mens han kjører.
Et lengselsfullt lite vink er valgfritt.
- Mark, skal du på kontoret? - Første dag etter bryllupsreisen?
Så taktløst. Nei, jeg har bare et lite ærend. Vi ses senere.
Jeg har ingen penger.
Unnskyld, Marnie. Jeg får Bob til å opprette en konto til deg.
Det blir ikke noe stort beløp ennå. Jeg har hatt store utgifter.
Du kan like godt få vite at jeg har betalt Strutt. Anonymt.
Det er jo et overstått kapittel. Det vil si at du har gitt bort 10.000.
- Det vil si at du er en tosk. - Muligens, men det er ikke straffbart.
Politiet jakter ikke meg. Det skal de heller ikke, hvis jeg kan unngå det.
Kanskje deg, madame, men ikke meg.
Mamma? Nei, jeg har det helt fint nå.
Jeg hadde influensa, så jeg orket ikke å skrive.
Jeg fikk også strupehodebetennelse. Ja, jeg er fortsatt litt hes.
Jeg ville bare si at jeg har det bra.
Jeg sender penger denne uken. Nei, det kan jeg ikke.
Jeg kommer ikke til Baltimore på noen uker.
Hvis du trenger noe, så skriv til postboksadressen i Philadelphia.
Jeg er nødt til å gå nå. Ha det bra.
Ha det, mamma.
Forio... deilingen min.
Hun sa jo hun kunne ri litt.
Mark... Hør her. Jeg er en god fighter, hvis du trenger meg.
Hvis du er i knipe, har jeg absolutt ingen skrupler.
- Jeg ville lyve for politiet og alt. - Hva snakker du om?
- Jeg hørte deg og Marnie i morges. - Hørte?
- 0K, jeg tjuvlyttet. - Du skulle ha vært på college.
Din Mary-Marnie, brunhåret blondine -
- som du giftet deg med i all hast og jaget av gårde med...
Jeg behøver ikke å overhøre at du ikke vil i fengsel du også -
- for å vite at du er i en eller annen knipe. La meg hjelpe, Mark.
Du kan hjelpe ved å være søt mot Marnie. Hun trenger en venn.
Jeg har alltid trodd en jentes beste venn er hennes mor. Stakkars Mark.
Er moren så gyselig? Når man ikke inviterer mødre med til bryllup -
- pleier unnskyldningen å være helsa.
- Men å si at de er døde? Gi deg. - Lil, hva pønsker du på? Spytt ut.
Jeg tilbyr deg min tjeneste som geriljasoldat, etterretningsagent...
- 0K, etterretningsagent. - Det er en mor i Baltimore.
Marnie ringte i morges. Hun sa hun hadde hatt influensa -
- og ikke visste når hun kom til Baltimore, men hun sender penger.
Hun skulle fortsatt skrive til den vanlige postboksadressen.
- Jeg lyttet bak bibliotekdøren. - Hun driver ap med deg, Lil.
Du var frekk, så hun vil lære deg litt folkeskikk. Du er blitt holdt for narr.
- Det kan du si om igjen. - Jeg vil ikke måtte si det om igjen.
Det er greit, Mark.
Du er snart voksen, Lil. Vi bør nok finne en ung mann til deg.
- Hvordan er din type? - Jeg ventet på deg.
- Jeg er svak for løgnere. - Hva slags løgner liker du?
Foretrekker du en innendørs eller en utendørs løgner?
Er det noen hjemme? Hei, hvor er Marnie?
Hun og faren din er ute og rir. Hun skal være med på jakten.
Faren din skal holde et selskap for å presentere henne.
- Har noen ringt? - Ikke så vidt jeg vet.
Jeg tar den.
Hallo? Et øyeblikk. Jeg tar en annen telefon.
Jeg tar den oppe. Legg på så snart jeg har tatt den.
Lil, du legger på, ikke sant?
0K, Lil. Hallo? Ja, la meg snakke med ham nå.
Hallo, Mr. Boyle. Fant De noe interessant? Et øyeblikk... Jeg er klar.
Bernice Edgar.
116 Van Buren Street, Baltimore.
Ja, jeg har det. Fortsett.
Vent litt. Drepte hun ham?
Når var det? Da har den lille jenta vært rundt 5 år.
Hva skjedde? Ikke med kvinnen. Hva skjedde med den lille jenta?
Nei, finn ut alt De kan. Ta kopier av rettsdokumentene -
- og send dem til kontoret mitt. Rekommandert.
- Glimrende arbeid, Mr. Boyle. - Var det en god ridetur?
Ja. 0g få tak i de kopiene til meg. Ring når De vet noe om barnet.
Takk. Jeg venter å høre fra Dem. Adjø.
Mamma?
Mamma, ikke gråt. Du må ikke gråte, mamma.
Nei, nei.
Mamma... Mamma, ikke gråt.
Nei...
Mamma... mamma...
Mamma...
- Mamma... - Våkne, Marnie. Marnie?
- Du må ikke gjøre mamma noe. - Marnie...
Du må ikke gjøre mamma noe.
- Marnie... - Nei, ikke gjør det. Ikke gjør det.
- Hva skjer? - Hun har mareritt.
- Nei, mamma. - Marnie, våkne. Du har mareritt.
- Alt i orden. - Jeg fryser.
Det er visst din avdeling, gamle ørn? God natt, begge to.
Seksuelle avvik...
Jeg henter en konjakk til deg.
Hvor har du fått den slags?
- Jeg kan få flere når jeg vil. - Selvfølgelig kan du det.
Du kan også få høyder, tau, ovner og plastposer.
- Verden er full av alternativer. - Jeg vil gjerne sove videre nå.
Hvorfor? Din søvn virker enda ubehageligere enn våken tilstand.
Den drømmen... Du har drømt den før.
- Er det noe som virkelig har hendt? - Jeg vet ikke hva den betyr.
Det er noe om moren din. Hun vil ha deg til å stå opp.
Ja, men først blir det banket tre ganger. 0g så sier hun:
"Stå opp, Marnie. Du må opp." Men jeg vil ikke, for...
For da fryser jeg, og de gjør henne vondt.
Hvem gjør henne vondt?
Dem... Jeg vet ikke.
Men jeg hører lydene. Jeg fryser, og jeg hører lydene.
Hvilke lyder? Hvordan er de?
Hvem lager dem?
Du Freud, meg Jane?
Hvis ikke du vil gå til en psykiater, kunne du jo prøve å hjelpe deg selv.
Jeg sitter i saksen fordi jeg ville hjelpe meg selv. La meg være.
- Vil du lese noen bøker? - De nye leksene dine?
"Frigiditet hos kvinner", "Den psykopatiske forbryter"?
- Har du lest dem? - Det er ikke nødvendig.
Jeg vet at kvinner er dumme og svake, og at menn er noen svin.
Det var en avvisning.
Begynn med "Det ubevisste jeg".
For guds skyld, Mark. La meg være i fred. Jeg er trøtt.
- Hvorfor lar du meg ikke være? - Fordi jeg tror du er syk, vennen.
Er jeg syk? Se på deg selv, vennen.
Du vil gjerne leke psykolog. Hva med deg og din drømmeverden?
Du er sykelig fiksert på en kvinne som er kriminell -
- og som skriker når du nærmer deg henne.
- Så hva med drømmene dine? - Jeg sier ikke at jeg er perfekt.
Det var litt av en tale. Du har visst skummet en bok eller to.
Hvilken var mest interessant?
Du dør etter å leke doktor, hva? 0K, jeg er en stor filmfan.
Jeg kjenner spillet. Kom, la oss leke. Skal jeg legge ut med drømmer?
Eller skal vi leke fri assosiasjon? Doktor, jeg tror du vil assosiere fritt.
Gi meg et ord, så får du en assosiasjon. Du vet, som...
Nåler, pinner, mannens problem er kvinner. Er du klar?
Kom igjen. Jeg trodde du ville leke doktor.
- Vann. - Bad, såpe, ren, renset.
"0g hans tårer skal vaske dine synder bort og skape deg på ny."
Baptister. Moren min tok meg alltid til kirken. To ganger om søndagen.
Se, jeg holder ikke noe tilbake. Du åpner meg, doktor.
I neste scene står jeg på mine stakkars lammete små bein. Kom.
- Bo. - Glo. Det er det du gjør.
Du glor og tror at du er stor, men du er mindre enn du tror.
- Sex. - Maskulin, feminin, Adam og Eva.
Jeg fiker til deg hvis du rører meg igjen.
- Død. - Meg. Hør, Mark...
- Nåler... Svart. - Hvit.
- Rød. - Hvit! Hvit, hvit...
Så, så, Marnie. Jeg vil aldri la noe skje med deg.
- Du kan være trygg. - Hjelp meg.
Hjelp meg. Å gud. Hjelp meg...
Hva er navnet, sir? Mr. Og Mrs. Strutt.
Mr. Og Mrs. Strutt? Jeg er Lil Mainwaring.
- Marks svigerinne. - Takk for invitasjonen.
Vent til i morgen, Charlie. Vent til du ser henne på hesteryggen.
- Jeg er ikke noe nervøs. - Det har du heller ingen grunn til.
Du er den vakreste kvinnen her. Den mest elegante, -
- den mest intelligente, og du er sammen med meg. Alle er her visst.
Lil skrev gjestelisten. Jeg var ingen hjelp. Neste gang gjør jeg det bedre.
Du gjør det godt nok. La oss hilse på folk.
- Hvorfor? Hvorfor? - Jeg aner ikke. Jeg sverger.
- Han har aldri vært buden hit før. - Det er Lil.
- Lil kjenner ikke Strutt. - Det er Lil. Få meg ut herfra.
Det er for sent. De kommer nå. Bløff ham. Jeg bakker deg opp.
God dag, Strutt. Vi har visst ikke hilst på hverandre, Mrs. Strutt.
Jeg er Mark Rutland, og dette er min kone.
Jeg visste ikke at De hadde giftet Dem.
Vi har alle høye tanker om Deres mann.
Vi har hatt forretninger med Rutlands i lang tid.
- Vi har visst møtt hverandre før. - Jeg tror ikke det.
- Prøv å tenke etter, Mrs. Rutland. - Giftet De Dem for nylig?
Vi har vært gift i to måneder, men vi har kjent hverandre i fire år.
- Fire år? Før Stell? - Ja, visste du ikke det?
Elskling, Betty ser litt fortapt ut der borte. Vil dere unnskylde oss?
Lil, vil du sørge for at Mr. Og Mrs. Strutts glass er fulle? Flink pike.
Jeg blir dårlig. Du sa vi hadde kjent hverandre i fire år. Lil trodde...
Jeg blåser i hva Lil tror.
- Middagen er klar, sir. - Fint.
Middagen er servert.
Mr. Strutt, De har sjarmert min kone. Vil De føre henne til bords?
På fem minutter har du kledd deg ut som klatretyv og pakket sakene dine.
Du må la meg dra. Den mannen får meg i fengsel.
- Hvor er motet ditt blitt av, Marnie? - Han kommer tilbake i morgen.
- Han vil ha hodet mitt på et fat. - Strutt fantaserer kanskje om hevn.
Men han er forretningsmann og vant til å handle, så vi prøver å handle.
Vi er en av hans største kunder. Hvis han vil være et svin, så...
0g han vil miste andre. Det skal jeg sørge for, og det skal han få vite.
- Du kan ikke hindre ham i å snakke. - Jeg bryr meg ikke om snakket hans.
- Det gjør jeg. - Så vend det døve øret til.
Det kan være andre involvert. Andre som ikke skal høre om meg.
Ja, men du er jo foreldreløs, så hvem skulle bry seg om det?
- Politiet, for pokker. - Hva kan politiet gjøre?
De kan etterforske andre jobber. Andre lignende jobber.
Det var noe nytt. Hvor mange andre jobber?
Si sannheten. Du vinner intet ved å lyve nå. Hvor mange?
- Tre. - Prøv igjen.
- Fire... Fem inklusive Strutt. - 0ver hvor lang periode?
- Fem år, og det er sannheten. - Ja vel. Hvor mye i alt?
- Under 50.000. - I hvilke byer?
Buffalo, Detroit, Elizabeth, New Jersey og New York.
I New York og Philadelphia er jeg arme Mark som falt for en pen jente.
De andre stedene er jeg medskyldig ifølge loven.
Så la meg gå. Du visste ingenting.
- Da du oppdaget det, stakk jeg av. - Hvis jeg lar deg gå, siver alt ut.
De har navnet ditt. Når de får deg, blir anklageskriftet svært langt.
Men hvis vi bevarer fatningen... Vi må bare lukke munnen på Strutt.
Sett deg ned og hør etter. Vi kan gjøre én av to ting.
Vi leier en advokat og en psykiater, og så tilstår du frivillig -
- og tilbyr erstatning. Da er det gode sjanser for en betinget dom.
Så er det alternativet. Vi besøker alle de stedene du har stjålet.
Du gir uttrykk for dyp sorg og oppriktig anger. Mens du snøfter -
- trykker jeg en sjekk på det stjålne beløpet inn i hendene deres -
- og ber dem om å trekke siktelsen tilbake.
Men hvis én tar sjekken uten å frafalle siktelsen, er løpet kjørt.
Da ender saken sannsynligvis med en dom.
På den andre siden kan det lykkes med litt flaks. Tenk over det.
- Få litt søvn. Det er jakt i morgen. - Venter du at jeg blir med?
Så absolutt. Da er du ute når Strutt kommer.
0g Lil skal ikke se deg få kalde føtter. 0g Marnie...
I natt lar vi døren stå åpen.
Forio!
Gi meg en pistol. Hesten min skriker. Hent en pistol.
Vil De skyte hesten Deres? Vent litt.
Jeg kan ikke gi Dem en pistol. Herren er ikke hjemme...
- De må være gal. - Mrs. Turpin?
Miss Mainwaring, den kvinnen krever at jeg gir henne en pistol.
- Si at hun skal. Forio er såret. - Marnie, jeg ringer til dyrlegen.
- Dyrlegen kan ikke gjøre noe. - Vi har dessuten ikke telefon.
Jeg kan vel gi henne Jacks pistol.
- Skynd Dem. Han lider. - Hent pistolen. Jeg gjør det, Marnie.
Er du stadig i humør til å drepe?
- Marnie... - Hold deg unna.
Marnie, hvis ikke jeg får lov, så la meg hente en av mennene.
Sånn...
Sånn.
Så De ser, Mr. Strutt, hvor ufordelaktig et saksanlegg -
- vil være for alle.
For meg, for en syk ung kvinne og for Dem.
Det er sikkert en moderne holdning, men vent til De blir et offer selv.
Mr. Strutt, prøv å se situasjonen...
Forretningspartnere og venner gjennom et par år nå...
Unnskyld.
Hallo? Ja, hva er det, Lil?
Jeg forstår. Jeg legger på nå.
Beklager. Det var problemer under jakten.
Vi snakker videre, formentlig i morgen.
Jeg følger deg hjem, Marnie.
Alt er i orden, kjære.
Du er bare utmattet. Ikke få panikk nå.
Jeg har snakket med Strutt. Jeg tror han kan snakkes til rette.
Jeg legger bort denne.
Gjør det. Du vil ha pengene. Ellers ville du ikke tatt nøkkelen min.
Du tok nøkkelen. Ta pengene nå. Ta dem, sa jeg.
Det som er mitt, er ditt. De er dine. Du stjeler ikke.
Ta pengene hvis du vil ha dem. Ta dem, sa jeg!
Marnie... Nå drar vi til Baltimore og besøker din mor.
- Nei! - Jo.
Kom.
Jeg visste du ville stikke av, og at du ville ha penger.
Det tok meg ikke lang tid å oppdage at nøkkelen var borte.
Hvis du sladrer til moren min, dreper jeg deg.
Hvis du mener tyveriene, så akter jeg ikke å fortelle noe.
Det er moren din som skal fortelle.
Marnie, kom nå.
- Nei. - Kom igjen.
- Du er inne, Marnie. - Hva i?
Jeg beklager, Mrs. Edgar, men De kjenner Marnies forhold til tordenvær.
Marnie, ikke oppfør deg som en unge. Hvem er De?
- Mr. Pendleton? - Nei, hvem er han?
- Hva gjør De sammen med Marnie? - Jeg er Mark Rutland, Marnies mann.
Marnie har ikke hatt det bra siden Deres ulykke. De kaller den visst det?
Hva snakker De om? De kommer inn i mitt hjem og snakker om min ulykke.
De er ikke gift med Marnie. Jeg tror ikke på Dem. Marnie?
Deres datter trenger hjelp.
Hun husker intet fra den natten. Hun trenger å huske alt.
- De må hjelpe henne. - De må være gal.
Hvis ikke De vil, gjør jeg det. Jeg forteller henne hele historien.
De kjenner ikke hele historien.
- Det er bare jeg som kjenner den. - De som vet så mye, Mrs. Edgar...
Vet De også at Deres vakre datter ikke tåler -
- at noen mann rører henne? Hun vet ikke hvorfor.
Skylder De henne ikke å forstå hvorfor hun ble slik?
Det er likegyldig hva det skyldes. Hun er heldig som har det slik.
Det er interessant, Mrs. Edgar. Men jeg har hatt en detektiv i sving.
Jeg har lest kopiene av drapssaken Deres.
Det framgår helt tydelig at De levde av menns berøring.
- De drepte en kunde den natten. - Å gud!
Var det uvær den natten? Er det derfor Marnie er redd for uvær?
Lynte og tordnet det den natten? Skremte det den lille jenta Deres?
- Utover alt det andre som hendte... - Forsvinn herfra. Ut med Dem.
Jeg vil ikke ha svinske menn i mitt hjem, hører De? Ut med Dem.
Forsvinn!
Du skal la moren min være. La moren min være.
- Du gjør moren min vondt. - Hvem er jeg, Marnie?
- Hvorfor vil jeg gjøre din mor vondt? - Du er en av dem.
- En av dem i hvite klær. - Ti stille!
Nei, husk! Fortell oss hvordan alt var.
De hvite klærne. Husker du det?
Hva betyr det når det banker? Hvorfor gråter du?
Det betyr at de vil inn.
De med hvite klær... Da kommer mamma og tar meg ut sengen.
Jeg liker det ikke.
Kom, du må opp.
Flink jente. Sånn, ja.
Sånn...
- Sov videre, gullet mitt. - Bernice?
Du er vel ikke redd for litt tordenvær, er du?
- Hva skjer så, Marnie? - Han kommer ut...
Til meg...
Jeg liker ham ikke. Han lukter rart.
Den gamle kapteinen din blir her hele natta.
Jeg vil ha mammaen min. Ikke deg. La meg være. Mamma!
- Ikke rør barnet mitt! - Hva gjør du?
Ta ham bort, mamma.
Jeg liker ikke at han kysser meg.
- Fjern de skitne hendene dine... - Hendene mine feiler ingenting.
- Hva er det, Marnie? - Han slo mammaen min.
Er du sprø eller full?
Du skal ikke slå. Du kunne bli slått sjøl.
Beinet mitt!
- Mamma! - Ble moren din skadd? Hvordan?
Han falt oppå henne. Hun har det vondt.
Marnie, hjelp meg.
Jeg må hjelpe mamma.
- Marnie? - Jeg slo ham.
Jeg slo ham med stokken. Jeg skadde ham.
Sånn... Sånn...
Så så, kjære. Det går bra. Nå er det overstått.
Det går bra.
Da hun mistet hukommelsen, trodde jeg det var tegn på Guds tilgivelse.
Jeg trodde jeg fikk en ny sjanse -
- til å forandre alt og gjøre det godt for henne igjen.
Jeg er lei for det, Mrs. Edgar.
Din mor sa til politiet at hun drepte sjømannen i selvforsvar.
Da de så at jeg var hardt skadd, trodde de på meg.
Jeg har aldri fortalt noen sannheten. Aldri.
Heller ikke da de ville ta deg fra meg, Marnie. Ikke engang da.
Du må ha elsket meg, mamma. Du må ha elsket meg.
Du er den eneste i verden jeg noen gang har elsket.
Det... Det var bare det at jeg var så ung, Marnie.
Jeg hadde aldri hatt noe som var mitt.
Vet du hvordan jeg fikk deg?
Det var en gutt, Billy...
Jeg ville så gjerne ha Billys basket-trøye.
Jeg var 15 år.
0g Billy sa at hvis jeg ga ham lov, kunne jeg få trøya.
0g så ga jeg ham lov.
0g senere, da du var på vei, stakk han av.
Jeg har fortsatt den gamle trøya.
0g jeg har deg, Marnie.
Da jeg lå på sykehuset etter ulykken, ville de jeg skulle bortadoptere deg.
Men jeg ville ikke. Jeg ville ha deg.
0g jeg lovte Gud at hvis jeg fikk beholde deg -
- og du ikke husket noe, skulle oppveksten din bli bedre enn min.
- Anstendig... - Anstendig?
Å, mamma.
Den ambisjonen fikk du virkelig oppfylt. Anstendig, det er jeg.
Jeg er selvfølgelig en bedrager og løgner og tyv.
Men jeg er anstendig.
Marnie, du må forbarme deg over deg selv.
Når et barn... uansett alder... ikke kan få kjærlighet -
- så tar det hva det kan få.
Det er ikke så vanskelig å forstå.
Reis deg, Marnie. Det gjør vondt i beinet mitt.
Ja... Det var bedre.
Mark?
Hva skal jeg gjøre?
- Hva skal skje? - Hva vil du skal skje?
Jeg tror jeg vil gjøre rent bord.
Kommer jeg i fengsel?
Nei, ikke etter det jeg har å fortelle dem.
Vi går nå.
Mrs. Edgar, jeg kommer tilbake med Marnie. Hun er svært trett nå.
- Ha det, mamma. - Ha det.
Ha det, gullet mitt.
Mark, jeg vil ikke i fengsel.
- Jeg vil heller være hos deg. - Vil du det, elskling?